Kapitel+23+-+Økonomisk-politisk+regime

=(Søren Emil)= En vigtig del af den politiske økonomi, er at tage stilling til valg af valutakursregime. Når vi skal vælge regime, så er det spiller de internationale- og de finansielle forhold ofte en stor rolle, og vi er som udgangspunkt stillet 2 valgmuligheder.

1. Flydende valutakurs Ved flydende valutakurs forståes af kursen er bestemt af markedet, nærmere betegnet ud fra udbud og efterspørgsel efter et lands valuta. Jo højere udbud og efterspørgsel der er efter et lands valuta, jo højere valutakurs og omvendt. Når man i forbindelse med en rejse ønsker at veksle danske kroner i bytte med euro, så er det en efterspørgsel på euro, og omvendt. Da en flydende valutakurs er markedsbestemt, vil den typisk være en meget svingende valutakurs, da udbud og efterspørgsel ofte svinger meget.

2. Fast valutakurs Ved en fast valutakurs forståes at Nationalbanken fastlægger kursen på en valuta, i forhold til en anden valuta. Altså kunne den danske Nationalbank fastlægge vores valutakurs, i forhold til euroen. Det vil sige at Nationalbanken erklærer sig villig til altid at købe eller sælge valuta til den fastlagte kurs. Lad os antage at vi i Danmark har valgt en fast valutakurs, så skal vi altså også være villige til at sælge eller købe valuta til den pris. Dette har den fordel at man såfremt man kan fastholde kursen, undgår svingende valutakurser.

Valget af valutakursregime - altså fast eller flydende - fastlægger også vores pengepolitiske muligheder. Dette er i sig selv logisk nok, med en flydende valutakurs har man mulighed for at føre en selvstændig pengepolitik. Dette er selvfølgelig ikke muligt med en fast valutakurs. Hvis man vil føre en fastkurspolitik, så kan man ikke selv bestemme over pengepolitikken, og hvis man vil bestemme over pengepolitikken, så kan man ikke bestemme valutakursen. Når vi anvender begreberne faste og flydende valutakurser, så får vi det til at fremstå som at dette er de absolut eneste muligheder, med fast menes ikke bogstaveligt fast. En fast valutakurs er altså ikke en urokkelig valutakurs, det man ofte gør er i stedet at man definerer et snævert interval, og lader valutakursen svinge inden for dette interval. Dette kaldes en "target zone". En fastkurspolitik består altså af to elementer, en fastlæggelse af valutakursen, og et udsvingsbånd der tillader valutakursen at svinge inden for et bestemt interval, altså den såkaldte "target zone".

Jeg nævnte tidligere at vi i danmark fører en fast valutakors i forhold til euroen, euroen udgør sammen med yen og dollar de tre hovedvalutaer. Kursfastsættelsen af de tre hovedvalutaer er overladt til markedet. Når kursfastsættelsen er overladt til markedet, kan vi altså konkludere at for eksempel euroen har en flydende valutakurs.

I 1999 blev den Økonomiske Monitære Union - ØMU - dannet, og i dag er der 12 EU-lande som er medlem af denne union. De 12 lande deler altså en fast valutakurs, og derfor også den samme pengepolitik. Denne pengepolitik fastlægges af den fælleseuropæiske centralbank (ECB), som er en uafhængig centralbank med hovedsæde i Frankfurt. Centralbankens målsætning er at sikre at inflationen i hele valutaområdet - altså de 12 EU medlemslande - ikke må overstige 2 %, og heller ikke blive negativ på mellemlang sigt. Jeg citerer fra bogen; //"Centralbanken skal kun reagere på udviklingen i den gennemsnitlige inflation i valutaområdet, og derfor kan pengepolitikken have forskellig virkning i medlemslandende, selvom renten er den samme."// Dette virker i sig selv også rimelig logisk da det højst sandsynligt ikke er alle lande der har en lige god økonomi. For at være medlem af ØMU er der knyttet nogle krav til finanspolitikken, bland andet må et lands offentlige budgetunderskud ikke overstige 3 % af BNP, men den offentlige gæld må heller ikke overstige 60 % af BNP. Altså hvis et land har en offentlig gæld, der overstiger 60 % af landets BNP, så er har landet ikke mulighed for at være del af ØMU.

//"Med en fastkurspolitik og liberaliserede kapitalbevægelser, bindes renteudviklingen til renteudviklingen i det (de) land(e), valutaen knyttes til."// Denne sætning står som den første under overskriften "Rentespænd", som er netop hvad dette er. Selvom vi i Danmark har en fast valutakurs i forhold til euro-området, så betyder det jo ikke nødvendigvis at vi også har samme rente som i euro-området. Grunden til dette er at der på trods af vores "faste" valutakurs, jo som tidligere nævnt godt kan ske en ændring af valutakursen. Men hvorfor forekommer der så en ændring i en valutakurs? Dette kan ske dels fordi der kan være ændringer i udsvingningsgrænserne (den grænse hvori valutakursen kan variere), og dels fordi at der kan komme en politisk ændring i valutakursen.

Vigtigste elementer i kapitlet:

1. Forskellen på flydende og fast valutakurs 2. Fast valutakurs skal ikke forståes som en urokkelig valutakurs, der kan godt forekomme ændringer! 3. Der kan godt forekomme forskelle i renten mellem 2 lande, selvom valutaen er hos land 1, er knyttet til land 2.